Otetaanko lasilliset, ennen ku mennään?
Mä lupaan sulle ihan uuden yllätyksen.
(Venäjää.) Pois sieltä, tämä on rikospaikka. ―Rauhoitu.
―Te vaikeutatte tutkintaa.
Turvatyynyt ei oo lauennu.
Kuka tästä kaikesta ottaa vastuun?
Lena, kysy tietääks ne, miks turvatyynyt ei oo lauennu!
Miksi turvatyynyt eivät lauenneet? ―Auto on vanha.
―Se on kuulemma vanha auto.
Pitäis saada tää Lappeenrantaan, tutkii siellä.
Kysy, saadaanks me mennä kattoon sitä ruumista!
Kari, halusit nähä tän.
Toi ei oo Minttu Vesterisen mies.
Jaakko Anttilan haun voi ainakin perua.
Jakku.
No ni, tää yhdistää tapetun vauvan, kansanedustajan ja katiskan.
Taina, mä olin väärässä.
Tää on VAREn keissi, mut vaan yks keissi.
Ei mitään? Jotain mielikuvii?
Saanks mä lukee?
"Kaverilla oli pakkomielle kuvata touhunsa".
"Sillä kertaa Jakku riisui takkinsa ―
ja sitoi sillä käteni selkäni taakse niin, että sattui".
Palautuuko mieleen?
Kuka sen kirjotti?
Sä.
Mi... miltä mä näytän?
Miten niin?
Mä tunnen vaan sen rasvan, mitä ne laittaa mulle.
Mä oon alkanu haistaa sen.
Mä nään mun kropan ihon.
Mä en oo uskaltanu kattoo itteeni vielä.
Sä näytät fiksulta nuorelta naiselta, joka on joutunu kokeen kamalia.
Miks sä käyt täällä?
Hyvä kysymys.
Tulin tänään Pietarista, ja halusin tulla tänne suoraan.
Mietin tota samaa.
Mä luulen, et se liittyy siihen, et sä oot menettäny muistis.
Muisti on mulle hemmetin tärkee.
Mä en tiedä mitä mä tekisin, jos mun muisti ei pelittäis.
Eli sä oot oikeestaan mun pahin pelko.
(Kirkonkellot.)
Miulla on nyt huonoja uutisia.
Siun mies, Jaakko, on löydetty kuolleena.
Mut... sehän on ihan terve.
Se kävi lääkärissä viime viikolla.
―Tässä ei oo kyse sairaskohtauksesta tai muusta sellaisesta.
Myö jouduttais tutkimaan teiän koti.
―Onkos teillä lupa? ―Tässä on kysymyksessä henkirikos, niin on.
―Poistukaa.
―Mie oon pahoillani, mut... ―Menkää!
Jooko? Menkää.
Ei teillä oo oikeutta tutkia poliitikon kotia.
Te ootte osa sitä juttua, jota Jaakko tutki.
―Mitä Jaakko tutki?
―Siksikö se kuoli?
―Myö ei vielä tiedetä. Nyt auttais, jos sie kertoisit, mitä sie tiiät.
―Se kävi Venäjällä. Se liittyi jotenkin kaupungin kasinohankkeeseen.
Vesterinen oli siinä mukana.
Jaakko sano, et...
...et joku poliisista.
Metso, Johanna Metso?
Myö joudutaan nyt tutkimaan Jaakon tavarat.
Kaikista sen Elinan kuvista ja teksteistä tulee mieleen sinä.
Tai se, mitä sä teit silloin teininä.
Miks? ―Mitä?
Sä lupasit, ettet tuo töitäs perheelle. Miks nyt? ―Koska mua pelottaa!
Mua pelottaa, että ne taas käyttää sua hyväkseen.
Mua pelottaa, koska sä saat niin helposti kolhuja.
Mistä sä tiedät, että kuka käyttää ja ketä hyväks?
Siitä tytöstä en tiedä, mut muhun sun pitäis jo luottaa. ―Pitäiskö?
Sain selville vaimostani asioita, joista mulla ei ollu hajuukaan aikaisemmin.
Mun pitää mennä nyt. Soitellaan sitten jossain välissä.
Kaupungintalon hississä mä kysyin sulta, miten Pauliina liittyy Robertiin.
Valehtelit.
Jokainen paikallinen, joka väittää ettei tiedä sitä juttua, valehtelee.
Nyt kaikkia kiinnostaa, miks vaimos suostu Robertin leipiin.
Se ei kuulu meille. ―Tää on pieni paikkakunta, se kuuluu kaikille.
Niinku sekin, että mitä Kari Sorjonen tekee asialle.
Koska tähän juttuun liittyy niin monta kaupungin vaikuttajaa, ―
haluan olla varma, että henkilö― kohtainen elämä ei vaikuta työhösi.
Tällä kertaa sä jätät kaupungin päättäjät rauhaan.
Kalliossa tuolla on maalia.
Varmaan auton pellistä, varmaan samasta autosta.
Mitenkähän se on ajanu tästä ulos?
Tie kääntyy ihan eri suuntaan, ja tää on hyvässä kunnossa.
Hyvä kysymys.
Mitä veikkaat vauhdista?
Melko suoraan se on tullu. Ja melko suruttomalla vauhdilla.
Mitä veikkaat, miten auto on saatu ylös ja pois tuolta?
Siinä on vaadittu ammattilaisvehkeet.
Joko kuolinsyy on selvillä?
―Anttila kuoli ohimon vasemmalle puolelle osuneeseen iskuun.
Kallo on murtunu, ja aivot on painunu kasaan.
Auton tuulilasin ja tukiraudan murtuma sopii vammaan.
―Se oli siis onnettomuus? ―Mä luulen, että kyseessä oli kolari.
Anttila menetti siinä henkensä, ―
mutta mun tulkinnan mukaan hän ei ollu kuskina. ―Koska?
―Miliisin raportin mukaan ratin― puoleinen turvatyyny oli toiminnassa
Tyyny poistettiin jälkikäteen.
Aivovamma on tullu suorasta iskusta, ―
joten tää kaveri ei oo voinu istua kuskin paikalla.
―Sorjonen?
Musta tuntuu, että mun on pakko kiusata niitä kaupungin päättäjiä.
Tarkkailkaa Vesterisen reaktioita. Sanokaa heti, jos se valehtelee.
Tai jos se tekee jotain niin, että siitä voi olettaa jotain.
Epäilläänks mua jostain?
Mulla on aika kiireinen aikataulu. ―Mä ymmärrän.
Mun tehtävä on myös kouluttaa tiimiä. Niin Taina sanoi.
Poliitikkona sä oot oppinu ―
hallitsemaan sun eleitä ja tarkkailemaan sanojas, ―
joten tää tilanne on tärkee käyttää hyväks ihan noin opetusmielessä.
Katoitteko Vesteristä? Tunsiko molemmat vai ei kumpaakaan?
Ainakin ekan, Anttilan. ―Molemmat.
Kun ihminen vilkaisee kuvia nopeesti ja sitten nostaa katseen meihin, ―
niin se kertoo siitä, että se tietää jotain. ―Mitä tää nyt on?
Tilanne on vähän erikoinen, siksi reaktiotkin voi olla vähän erikoisia.
Miks molemmat? ―Joku juttu poskilihaksissa. Se on mun mutu.
Mäkin veikkaan, että molemmat.
Yhteyttä Elina Koivulaan ei voida todistaa... ―Sä et edes kattonu mua.
En niin. Mä veikkaan, ettet aio myöntää, että tunnet Elina Koivulan.
Oliks tää kysymys? Joo, en tunne tyttöä.
Mitä sä luulet, miksi Jaakko Anttila varasti sun auton?
Mä pidän tärkeitä papereita auton takaluukussa laatikossa.
Mä luulen, et Jaakko tiesi siitä.
Se on yrittäny saada niitä tietoja. Ehkä se meni nyt liian pitkälle.
Mistä näkee, että toi oli harjoteltu vastaus?
Sanoista.
Jos ihminen kuvailee jotain asiaa ja yrittää samaan aikaan keksiä sanat, ―
niin se tulee satunnaisempina kuvina.
Yleensä alkaa jostain henkilöstä. "Jaakko oli vainonnu mua jo pitkään."
"Se näki, kun mä laitoin salaisia papereita takaluukkuun."
Kuvista puheenollen, ―
Jaakko Anttila tykkäs kuvata aktinsa.
Kun me katotaan näitä kotivideoita, niin löytyykö sieltä muita yllätyksiä?
Nähäänks me siellä muitakin tuttuja?
Voit olla varma, että sun esimiehes kuulee tästä.
Ja että meidän lakimiehet tarkistaa tän sun toiminnan. ―Totta.
Näettekö miten helppoa on hoksata, kun joku tarkottaa mitä sanoo?
Kiitos, tää oli tässä.
Jollain menee päiväkausia, ku se käy nää kaikki läpi.
Mä toivon, että videoista löytyy todiste siitä, ―
onko Jaakko Anttila Elina Koivulan lapsen isä.
Se on ainoo yhteys, joka meiltä puuttuu.
Entäs Jaakon vaimon Tiinan epäily siitä, ―
että Jaakko tutki Mintun ja kaupungin suhmurointeja?
―Minttu viittas siihen niillä autossa olleilla papereilla.
Tiina taas sanoi, että Jaakko on Mintun perässä.
Vaikea uskoa, että Elina liittyy mitenkään niihin papereihin.
Ja kaikki liittyy aina kaikkeen. Siinä on laatikollinen iltapuuhaa.
Jos löytyy jotain, joka yhdistää Elina Koivulan, Jaakko Anttilan ―
ja Minttu Vesterisen, niin soittakaa mulle.
Et sie voi laittaa meitä kattomaan näitä.
Kari hei!
(Venäjää.) Menestystä mahtavalle Pietarille ―
ja sen mainiolle naapurille ja ystävälle Lappeenrannalle!
Eläköön!
Mä lähdin Pariisiin, sä lupasit tulla perässä. Mut ei näkyny missään.
―Hei, nuoruuden typerille päätöksille.
Oot sä koskaan miettiny, mitä ois tapahtunu, jos mä oisin tullu?
―En.
En enää. No ni.
―Menneelle.
Hyvää yötä, Roope.
―Kukaan ei kutsu mua enää sillä nimellä.
Hyvää yötä.
―Hyvää yötä. Mä toimitan ne hankepaperit sulle.
Janina!
Huhuu!
Janina!
Huutelenks mä yksin täällä?
Taidan, perkele, huudella täällä yksin.
(Nainen voihkii.)
Se oli lapsi, 10 ― 14―viikkoinen sikiö.
(Venäjää.) Ottiko hän maksua? ―Ei.
Ootteks te miettiny vaihtoehtoa adoptiolle? Vaikka sijaiskohtuu?
Siitä ei oo ollu puhetta.
(Puhelin soi.)
Kari Sorjonen.―Me löydettiin autosta yhet vieraat sormenjäljet.
Isokätinen, todennäköisesti mies.
Laita Niko tsekkaan, onks niitä arkistossa.
Yötä.―Kiitos. Yötä.
Mitenköhän se on ajanu tästä ulos?
Tie kääntyy ihan eri suuntaan, ja tää on hyvässä kunnossa.
(Koputus.)
Mitä sie täällä teet?
Shh, lapset on nukkumassa.
―Se aika siihen 15 tonniin meni, jos et sie oo huomannu.
―En mie saa sitä niin nopeesti kasaan. Siihen menee aikaa.
―Eiks tuo taulu oo uus? Eikä tätä sohvaa tainnu olla viimeks.
Mistä ne on sit tulleet? ―Oo kiltti, mee pois.
―Älä! Sie et käske miuta!
Tiiät sie, mitä joku maksaa, jos mie kerron, mitä mie tiiän?
―Ei mitään! Joudut vankilaan.
―Mitä helvettiä sie teet täällä?
Kysy Mintulta. ―Mie kysyn siulta.
Poistu täältä.
Huomenna.
Mie ootan yhen päivän. Tuo miulle ne!
Mitä se halus?
Mitä? Sano nyt, mitä!
―Mitä sie oot saanu miut tekemään? Mitä sie oot saanu miut tekemään!
Ai!
Mitä se tietää? ―Ei mitään.
―Mitä se tietää? ―Ei mitään.
Ei, ei, ei...
Ei, ei, ei!
Miks sä kysyit multa, että onks mulla lapsia?
Sun opiskelija―asunnossa oli monta raskaustestipakkausta.
Ja sun opiskelijakaveri sano, ―
että sä et ottanu maksua sun... palveluksista.
Ja sä olit Niina Telkän luona raskauden takia.
No, jos me on yritetty lasta?
En usko. Jaakko oli naimisissa.
Mut yks asia on, jota mä en ymmärrä. ―Mikä?
Jos sä harrastit... tai harrastuksena on...
Seksiä. ―Niin.
Sä varmaan tiesit, miten välttyä tulemasta raskaaks.
Mitä, jos sä halusitkin tulla raskaaks? ―Miks?
Jos joku kaipas lasta ja sä sait hyvän tarjouksen, ―
ja Jakku oli sopiva luovuttaja.
Ehkä nää kääntää suupielet pikkuisen ylöspäin.
Ei sun tarvii yrittää piristää.
Se jäbä ei oo sun kyyneltes arvonen. Jos joskus sellanen löytyy, niin...
Niin se ei pistä mua itkemään, mä tiedän. ―Niin.
Isä.
Moi. ―Moi. ―Moikka.
―Anteeks, että mie paukkaan tälleen teille kotiin, ―
mut Kari, sie et vastaa puhelimeen. ―Se on tuolla sisällä!
Tuu, Niko, syömään. Näitä on ihan liikaa.
―Mä... ―Tuu, tuu.
Okei, kiitos.
Autosta löytyneet sormenjäljet kuuluu Julle Laakkoselle.
Sillä on pieni tuomio verorikoksista. Nyt ehdonalaisessa.
Ja auton luvatonta haltuunottoo nuoruudessa, semmosta pientä.
Ja se on Minttu Vesterisen velipuoli.
Onks sillä hinausautoo?
On, se on korjaamoyrittäjä. Läjä velkoja rästissä.
Kellä yrittäjällä ei ois?
Eiks Julle sopis hyvin tän auton upottajan rooliin? ―Niin...
―Mee vaan pidättään rikollisia. ―Meenkö? ―Meet.
Haloo! Poliisi!
Onks täällä ketään?
Julle! Oot sie täällä?
Haloo...
Niko.
Voi saatana!
(Taina:) Onks tää onnettomuus?
En tiedä. ―Mutta voi olla?
Niin, miksei. Minttu Vesterisen velipuoli ―
toheloi ittensä 20 vuoden autokorjaamokokemuksen jälkeen ―
oman koneensa alle just, ku ollaan pidättämässä sitä autovarkaudesta.
Niin, miksei. ―Sorjonen, älä.
Sun on korkee aika selittää, missä tässä sotkussa oikein mennään.
Julle Laakkonen varasti Vesterisen auton ja otti Jaakko Anttilan kyytiin.
Laakkonen selvis kolarista hengissä, ―
ajoi auton Pietariin hävittääkseen siellä sekä auton että Anttilan, ―
ettei joudu vankilaan ehdonalaisesta.
Mitäs mä täällä teen, jos nää rikokset ratkee tälleen ittestään?
No, missä mä menin vikaan?
Puuttuu yks nainen katiskassa, yks raskaus ja ehkä yks naislääkäri.
Elina Koivula ei välttämättä liity tähän keissiin mitenkään.
Ei välttämättä. Ehkä se meni sinne katiskaan ihan huvikseen. ―Sorjonen!
Kari, kerro mulle missä mennään.
Mun on muuten aika vaikea tukea tätä tutkintaa.
Minttu Vesterinen kerto, että Anttila halus autossa olleet paperit.
Miksei se olis voinu palkata tota ruumista varastaan siskonsa auton?
Etsikää jumalauta niitä papereita! ―Se on ihan tarpeetonta.
Hei kaikki, kuunnelkaa!
Puoli tuntia, toimistolla! Sorjonen kertoo, miksi tutkinta on turha!
Näyttäis olevan turvatyyny, 2010 mallia.
Lena!
Minne?
Vesterinen.
Meillä ois pari kysymystä.
Mulla alkaa valtuuston kokous. ―Neljän minuutin kuluttua.
Mikset sä kertonu, että sun auton turvatyynyt oli sun veljellä?
Miks olisin? Mitä se mihinkään liittyy?
Oliks auto huollossa vai kotona, ku se varastettiin? ―Pihalla.
Julle hakee sen huoltoon ja palauttaa pihalle.
Kysykää tyynyistä häneltä.
Antaa nykyään aika latteita vastauksia.
Julle Laakkonen on kuollu. Me epäillään henkirikosta.
―Minttu.
Suostut sä tuleen oikeuslääkärin tutkimuksiin?
Mä oon ollu kokouksissa koko päivän. ―Nyt alkaa olla vähän kiire.
―Mä palaan asiaan myöhemmin.
Mitä toi nyt oli?
Sen onnettomuusauton turvatyynyt oli irrotettu etukäteen.
Minttu Vesterinen halus Anttilan pois tieltään. ―Miks?
Kiinnostaisko sua tehä vielä vähän laittomuuksia? ―Mitä sä haluut?
Jonkun pitäis varastaa Elina Koivulan potilastiedot Niina Telkältä.
Tältä naistenlääkäriltä, joka hoiti Elinaa.
Ei. ―Miksei? ―Koska mä en enää haluu sotkee mun asioita.
―Sulla ei oo mitään todisteita.
Elinan raskaustesti, päiväkirjat, Jaakko Anttilan kotivideot.
Jullen irrottamat turvatyynyt, Elinan käynti naistenlääkärillä.
Jaakon DNA―testi.
Mikään ei sido ketään rikoksiin. ―Joku pala puuttuu vielä.
Me jatketaan, etitään keino löytää se pala.
Eli mitä me tehään?
Kari?
Kerätään kamppeet. Käydään läpi kaikki vielä kertaalleen.
Ja toivotaan, että jokainen tekee sen, minkä takia se on tiimiin valittu.
Eiks nekin oo siusta aika hienoja?
Ois tosi sääli, jos ne vaan lakkais olemasta.
En mie tiiä, muuttaisko se enää mitään miun ja Janinan välillä, ―
ku ei se oo vastannu miulle.
Enkä miekään oo lähettäny sille pitkään aikaan yhtään mitään.
Et... saisinks mie pitää ne kuvat?
―Et.
Mä haluun, et sulla on vaan noi mun kuvat.
No? ―Ei mitään.
Miun moka.
Toivottavasti mie en nyt pilaa kaikkee siunkii kanssa.
Mitä sä teet?
"Ja hän puri nännejäni, puristi kynsillään pakaroiden lihaa."
"Se teki kipeää, mutta sai koko kehoni värisemään". ―Älä.
Mikä toi on? ―Tää on todistusaineistoo.
Miks se on meillä kotona?
Teit sä niin Helsingissä?
Mulla oli KRP:ssä oma huone. Mä tein sen muistitaulun sinne.
Täällä mulla ei oo työhuonetta, siks mä tein sen kotiin.
Kellariin? ―Mmm.
Se on mun metodi.
Mä kävelen siellä kaiken keskellä, ja silloin mä muistan kaiken.
Mä nään sen kaiken edessäni uudestaan, aitona.
Saanks mä joskus tulla kattoon sitä?
Lue mieluummin niitä pornotekstejä. Läppä.
Mie oonkin toivonu, et mie näkisin siut vielä.
―Niin mäkin.
Mun ei pitäny sanoo tota noin helposti.
―Mie oon pahoillani, et mie oon ollu niin tyhmä.
―Todella tyhmä. ―Siks mie oonkin tosi...
Jos vaan jotenkin pystyis vaihtaan sukua, niin varmaan vaihtaisin.
Mut se nyt vaan tuppaa oleen vähän hankalaa. Jopa tälleen äpärältä.
Annat sie miulle anteeks?
Eiks se olis vähän liian helppoo? ―Anna miulle mahollisuus.
Mie oon luvannu mennä käymään yhessä paikassa. Tuu mukaan.
Mie kysyn sit sen jälkeen uudestaan.
―Milloin? ―Siis nyt.
―Okei.
Tulit sä eroomaan suvusta? ―Otin siut turvamieheks.
Ne kutsu kylään, enkä mie uskaltanu tulla yksin.
―Hienoa, että tää onnistu näin nopeesti.
Paul, Eliaksen isä. ―Janina Sorjonen.
―En tienny, että hän tuo jotain mukanaan.
Sulla on hyvä maku. Hieno tyttö.
Otatteks te juotavaa? Konjakkia? ―Ei kiitos.
―Miks meiän piti tulla?
―Suoraan asiaan. Se on kai hyvä asia.
Nykyisin minglataan aivan liikaa.
Elias, kuulin, että olit hankkinu ennakkoperintörahoilla kahvilan.
―Tulinks mie tänne haukuttavaks? Mitä vikaa on kahvilassa?
―Pistin lakiosaston vähän katsastamaan asiaa.
Kahvila tuottaa hyvin. Parhaiten koko kaupungissa.
Vaikka toi poika yrittää välttää verenperintöä, ―
niin jotakin hän on ainakin saanu mukanaan.
Elias, minä...
...minä olen heikossa kunnossa.
Lakimiehet on käskeneet katsastaa tulevaa.
Siksi aion aloittaa keskustelut ―
sun osuudesta ja toiveista.
Ja jos sä oot nyt hankkimassa elämänkumppania, ―
niin kannattaa alkaa miettiä asumista ja sijoituksia.
Vai mitä?
(Ovi käy.)
Millanen sun päivä on ollu? Tapasit sä Janinan?
Oot sä syöny mitään?
Haluut sä, että mä laitan jotain? ―Anna olla.
Kerro mulle, ni mä voin auttaa. Puhu, äläkä mökötä.
―Mä tykkään Janinan poikakaverista.
Mä suutelin sitä, ja nyt koko juttu on mun kannalta ihan perseestä, ―
koska mä tykkään myös Janinasta.
Mun ei olis vaan pitäny tehä sitä.
―Sä oot ihan oikeessa.
Mä en osaa auttaa sua.
―Joten antaisit vaan olla!
(Ovikello.)
Moi.
Onks jotain sattunu?
―Mä tarviin...
Mä tarviin jotain muuta.
Kari.
Miks sä et paljastanu miun murhaajaa?
Ei se ymmärtäny, mitä se teki.
Se on sun pikkusisko. Se ois pilannu sen elämän.
Sie välität niin paljon muista.
Mikset sie oo sun vaimon kaa? Miks sie oot aina töissä?
Sie halusit suojella siun lähimmäisiäs. Niin sie sanoit.
Halusit pitää ne suojassa.
Kuuntele. (Puhetta.)
Siellä ne kaikki on. Ihan kaikki.
Kaikki ne syylliset.
(Puhelin.)
Niko. ―Tutki puhelutiedoista, ―
onks Ville Vesterinen ollu koskaan yhteydessä Elina Koivulaan.
Huomenta, Kari. ―Selvitä, onks Nina Telkällä, Villeä tai Jaakolla ―
mökkiä sen kolaritien varressa. Johonkin ne oli ajamassa.
Mulla taitaa olla teoria. ―Okei.
Sano Lenalle hyvää huomenta.
Kari lähetti terveisiä. ―Mä kuulin.
Tää ei sit... ―...merkinny mitään.
―Ja tästähän ei voi... ―...sitten puhua kellekään. Mie tiiän.
Sä oot myöhässä.
Mikset sä herättäny mua? ―Mä nukuin itekin pommiin.
Mennään jonnekin aamiaiselle.
―Eikä mennä. ―Miksei?
―Eiks meiltä löytyis mitään?
―Mä käyn vähän kattoon. Nyt herää.
Lena. Soita heti, kun saat viestin.
Lopeta toi.
Okei. Kannattaa varoa, täällä on aika paljon kyykäärmeitä.
Siks me ei koskaan tuoda lapsia tänne.
(Ähkii ja huohottaa.)
Ah...
(Voihkii.)
Haloo.
Onks siellä joku?
Ville.
Ville, avaa!
Mulla on asiaa, puhutaan!
Ai!
Ville, avaa tää luukku!
Avaa se! ―Turpa kiinni!
Elina ei ole oikein... papillinen.
(Venäjää.) Kuvailiko Elina seksuaalisia kokemuksiaan? ―Kyllä.
"Rinnat hakkasi kaltereita vasten. Kädet oli kahleissa kattoholkissa, ―
joten en voinut muuta kuin antaa hänen panna".
Täällä ne on ne kaikki syylliset, joita sie et oo saanu kiinni.
Mie luulen, et Elinan tapauksesta tulee samanlainen. Tiiät sie miks?
Mä oon ratkaissu sen.―Sie kuolet ennen ku sie ratkaset sen.
Siuta on purru kyy.
Jos sie haluut tietää sen salaisuuden siun vaimosta, tuu tänne.
Kari!
Saatanan sooloilija.
Te ette saa toimia näin! ―Missä se on se kyypakkaus?
―Sie hakkasit miut! ―Missä se on se kyypakkaus?
―Ovensuussa on sellanen metallinen laatikko.
Tapoit Jullen.
Ville, miks sä menit sen Jullen tappamaan?
Se kiristi Minttua.
Minttu on vaan auttanu miuu ja sitä.
Se aina käytti tilannetta hyväks.
Mie en haluu menettää Minttuu.
Mie en haluu menettää Minttuu...
Mie en haluu menettää sitä...
Mie en haluu menettää Minttua...
(Nainen kirkuu.)
Kuka se isä on?
Kuka se isä on! Vittu, kerro!
Meillä on sun mies pidätettynä.
Me saadaan se varmaan kiinni Julle Laakkosen taposta, ―
mut mä tarviin apua.
Mun täytyy kuulla Elina Koivulasta ja Jaakko Anttilasta.
Mä en oo tehny mitään rikollista. ―Salailu voidaan laskea avunannoks.
Elina oli raskaana. Se odotti lasta antaakseen sen Nina Telkälle.
Sun miehellä oli suhde Elinaan.
Meillä on video, ―
jossa se kiduttaa Elinaa saadakseen siltä tiedon, ―
kuka on sen vauvan isä.
Se siis onnistui siinä.
Lapsen isä on Jaakko Anttila.
Ville upotti Elinan muutamaks vuorokaudeks järveen ―
saadakseen ton tiedon.
Ville...
...vei teiän auton Julle Laakkoselle.
Se irrotti turvatyynyt.
Sun miehes ajoi tahallaan kolarin, Jaakko Anttila menehtyi.
Ville saa tuomionsa, ―
mut ongelma on se, et sä tiesit siitä.
Se, et sä suojelit miestäs, se on myös rikos.
Se oli tosi hieno. Tosi iso kaupunki, mut ihana.
Pauliina, miks sä et oo kertonu mulle Robert Degermanista?
Robert Degermanistako?
Mitä siitä?
Haluat sä lukea läpi ―
kaupungin salaisiksi julistetut sopimukset kasinohankkeesta?
Jos kaupungissa on joku väärin, se löytyy näistä papereista.
Tää on mun lahja sulle.
Mä rakastan sua.
Tekstit: Kari Vetri Yle